![]() |
Doktorjelölti ösztöndíjasok - 2012 |
![]() |
Kutatásomat az a kiinduló kérdés motiválja, hogy mi a tudni és megérteni képes számítógépes rendszerek létrehozásának helyes módszertana? Kutatásom egyik iránya a multidiszciplinaritás vizsgálata a területen. Doktori munkám során esettanulmányként a tudásmérnöki diszciplínát (Knowledge Engineering –KE ) vizsgáltam. Ezen kutatási program résztvevői a kezdetekkor (a 80-as évek elején) deklaráltan a kognitív tudomány által nyújtott elméleteket óhajtották fundamentumként használni a különféle intelligens rendszerek megalkotása során. Disszertációmban hivatkozáselemzéssel megmutatom, hogy a KE a kezdeti egy-két évet leszámítva fokozatosan egyre kevésbé épít a kognitív tudomány eredményire, és mára már lényegében a kognitív tudomány semmilyen új eredményét nem veszi át. E helyett az intelligens működés elméleteit vagy a saját területükön belül próbálják megalkotni, vagy átfogó elméleti keret nélkül, a felmerülő feladatosztályokra pusztán eseti jelleggel keresnek megoldásokat.
Kutatásom többi részében még alapvetőbb kérdéseket vizsgálok: a tényleges számítási folyamatok programkód általi aluldetermináltsága mellett érvelek, feltárva, hogy az esetek nagy részében a folyamat a kód és a környezet együttesen determinálják a folyamat kimenetelét. Ezen az alapon kimutatom, hogy a programnyelv, vagy a hozzá rendelhető automata korlátai nem tekinthetők automatikusan a tényleges számítási folyamatok korlátainak is egyben. Sőt, a gépek (az emberekhez hasonlóan) hallgatólagos tudással is rendelkezhetnek, amely tudás elvileg sem explikálható. Továbbá az a tény, hogy a számítási folyamat a programkód és a fizikai környezet holisztikus viszonyának az eredménye, felveti a lehetőségét annak is, hogy emergens számítások jöjjenek létre, amelyek funkcionális teljesítménye nem visszavezethető sem a programkódra, sem a környezeti hatásokra.